Смернице 
за препознавње лица

 Консултативни комитет Конвенције за заштиту појединаца у односу на аутоматске обраде личних података

Конвенција 108

Смернице за препознавaње лица

Усвојенe од стране Консултативног комитета Конвенције за заштиту појединаца у односу на  аутоматске обраде личних података (Конвенција 108)

Савет Европе

Француско издање:
Оригинални назив на француском
Сви захтеви у вези са репродукцијом или преводом целог или дела овог документа треба да се упућују Дирекцији Комуникација (Ф-67075 Страсбоург Цедекс или publishing@coe.int). Сву другу кореспонденцију у вези са овим документом треба упутити Генералном директорату за људска права  и владавину права. Насловна фотографија: Схуттерстоцк Корице и изглед: Одељење за израду докумената и публикација (СПДП), Савет Европе 
© Савет Европе, јун 2021. Штампано у Савету Европе

Садржај
СМЕРНИЦЕ ЗА ЗАКОНОДАВЦЕ И ДОНОСИОЦЕ ОДЛУКА  	7
Законитост	7
Неопходно укључивање надзорних органа	13
Сертификација	13
Подизање свести	14
СМЕРНИЦЕ ЗА ПРОГРАМЕРЕ, ПРОИЗВОЂАЧЕ И ПРУЖАОЦЕ УСЛУГА	15

Квалитет података и алгоритама	15
Поузданост алата који се користе	16
Свесност	17
Одговорност	17
СМЕРНИЦЕ ЗА СУБЈЕКТЕ КОЈИ КОРИСТЕ ТЕХНОЛОГИЈЕ ПРЕПОЗНАВАЊА ЛИЦА	18
Легитимност обраде података и квалитет података	18
Безбедност података	22
Одговорност	23
Етички оквир	25
ПРАВА СУБЈЕКАТА ПОДАТАКА	26

► Страна 4

Препознавање лица је аутоматска обрада дигиталних слика које садрже лица појединаца за идентификацију или верификацију тих појединаца коришћењем шаблона лица.
Сензибилност информација биометријске природе је била експлицитно препозната укључивањем података који јединствено идентификују лице под посебним категоријама података у члану 6 модернизоване Конвенције за заштиту појединаца у односу на аутоматске обраде личних података1 (у даљем тексту „ Конвенција 108+”).
Контекст обраде слика је релевантан за одређивање осетљиве природе података, јер свака обрада слика не укључује и обраду осетљивих података. Слике ће једино бити обухваћене дефиницијом биометријских података када се обрађују посебним техничким средством које дозвољава јединствену идентификацију или аутентификацију појединца2
Ове смернице покривају употребу технологија за препознавање лица, укључујући технологије за препознавање лица уживо. Употреба ове технологије је многострука и разнолика, од којих неке могу озбиљно нарушити права за заштиту података субјекта. Може се утврдити да је законодавство које дозвољава широки надзор над појединцима у супротности са правом на поштовање приватног живота3
Интегрисање технологија за препознавање лица у постојеће системе надзора представља озбиљан ризик за права на приватност и заштиту личних података, као и за друга основна права, јер употреба ових технологија не захтева увек свестност или сарадњу појединаца чији биометријски подаци се обрађују на овај начин. То је случај, на пример, са могућношћу приступа дигиталним сликама појединаца на интернету.
Да би спречиле таква кршења права, стране у Конвенцији 108+ ће обезбедити да развој и употреба препознавања лица поштују права на приватност и заштиту личних података, чиме се јачају људска права и основне слободе применом принципа садржаних у конвенцији у специфичан контекст технологија за препознавање лица.

1.	Консолидована верзија модернизоване Конвенције 108 је доступна на: https://search.coe.int/ cm/Pages/result_details.aspx?ObjectId=09000016807c65bf.
2.	Параграф 59 из  извештаја са објашњењима Конвенције 108+, доступан на https://rm.coe.int/ cets-223-explanatory-report-to-the-protocol-amending-the-convention-fo/16808ac91a.
3.	Декларација Комитета министара Савета Европе о ризицима по основна права која произилазе из дигиталног праћења и других технологија надзора, усвојена 11. јуна 2013. године, доступна на https://rm.coe.int/CoERMPublicCommonSearchServices/ DisplayDCTMContent?documentId=090000168068460d.

► Страна 5        
Ове смернице4 обезбеђују скуп референтних мера којих Владе, програмери за препознавање лица, произвођачи, пружаоци услуга и ентитети, користећи технологије за препознавања лица,  треба да прате и примењују, како би се осигурали да оне не утичу негативно на људско достојанство, људска права и основне слободе било које особе, укључујући право на заштиту личних података.
Смернице су општег обима и покривају употребу технологија за препознавање лица у оба сектора, приватном и јавном. Они не искључују да могу бити потребне додатне заштитне мере у важећем законском оквиру у зависности од конкретне употребе технологије. Они процењују различите употребе ових технологија у различитим секторима узимајући у обзир њихове сврхе и њихов потенцијални утицај на право на заштиту података и друга основна права.
У овим смерницама „сврха спровођења закона” значи превенција, истрагу и гоњење кривичних дела и извршење кривичних казни. Ово укључује одржавање јавног реда од стране полиције (у даљем тексту реферисано као „сврхе спровођења закона“)5. Под термином „органи за спровођење закона” шире се подразумевају службе јавног тужилаштва и/или друга јавна и/или приватна тела, овлашћена законом да обрађују личне податке са истом сврхом (у даљем тексту „органи за спровођење закона“).

  Ништа у овим смерницама не треба тумачити као искључивање или
  ограничавање одредби Конвенције 108.6 Ове смернице такође узимају у
  обзир нове заштитне мере обезбеђене Конвенцијом 108+.

4.	Ове смернице се заснивају на извештају Сандре Азрије и Фредерика Викерта из 2019. „Препознавање лица: тренутна ситуација и изазови“, доступним на https://rm.coe. int/t-pd-2019-05rev-facial-recognition-report-003-/16809eadf1.
5.	Сврхе спровођења закона одговарају „полицијским сврхама“ у „Практичном водичу о употреби личних података у полицијском сектору“ (Т-ПД(2018)01), од стране Консултативног комитета Конвенције 108, доступно на https://rm.coe. int/t-pd-201-01-practical-guide-on-the-use-of-personal-data-in-the-police-/16807927d5.
6.	Очигледно, за стране у конвенцији које су државе чланице Савета Европе, ништа у смерницама неће се тумачити као искључивање или ограничавање одредби Европске конвенције о људским правима (ЕТС бр. 5). 

Страна 6 ►  Смернице за препознавање лица

Смернице за законодавце и доносиоце одлука 

Законитост

Као што је предвиђено чланом 6. Конвенције 108+, обрада посебних категорија података, као што су биометријски подаци, биће ауторизована само ако се таква обрада ослања на одговарајућу правну основу, и ако су у домаћем закону уведене комплементарне и одговарајуће заштитне мере. Ове мере заштите ће бити прилагођене укљученим ризицима и интересима, правима и слободама које треба заштитити.
У неким законима, 7 правилна је забрана такве обраде и њена примена је дозвољена само у изузетним случајевима, у одређеним специфичним случајевима (на пример, уз изричит пристанак појединаца, ради заштите њихових виталних интереса или када обрада је неопходна из разлога преовладавајућег јавног интереса) и подлеже заштитним мерама које су прикладне за укључене ризике.
Неопходност за употребу технологија за препознавање лица мора се проценити, заједно са пропорционалношћу сврси и утицајем на права субјеката података.
Треба категорисати различите случајеве употребе и треба успоставити правни оквир применљив за обраду биометријских података путем препознавања лица. Овај правни оквир треба да адресира сваку различиту употребу, нарочито:

► детаљно објашњење специфичних употреба и намена;
► минимална поузданост и тачност 8  коришћеног алгоритма;
► трајање задржавања коришћених фотографија;
► могућност ревизије ових критеријума;
► могућност праћења процеса;
► заштита.

7.	Види члан 9. Опште уредбе Европске уније о заштити података (ГДПР, Уредба (ЕУ) 2016/679 од 27. априла 2016).
8.	 Тачност алгоритма се може изразити кроз процену лажно позитивних или лажно негативних грешака које производи софтвер.
                                                                                                                            ► Страна 7
  Законом, строго ограничење одређених употреба  
Ниво наметљивости препознавања лица и повезаног кршења права на приватност и заштиту података ће варирати у зависности од конкретне употребе и биће случајева у којима ће домаћи закон стриктно ограничити или потпуно забранити његову употребу тамо где је одлука донета путем демократског процеса.
Употреба технологија за препознавање лица уживо у неконтролисаним окружењима,9 у светлу њене наметљивости на право на приватност и достојанство појединаца, удружено са ризиком од неповољног утицаја на друга људска права и основне слободе, 10 треба да буде предмет демократске дебате и могућности мораторијума до потпуне анализе.
Употреба препознавања лица искључиво у сврху одређивања боје коже, верских или других уверења, пола, расног или етничког порекла, старости, здравственог или социјалног стања треба да буде забрањена осим ако су законом предвиђене одговарајуће мере заштите да би се избегао било какав ризик од дискриминација. 11
Такође,“препознавање афекта“12 може се исто тако спровести коришћењем технологија за препознавање лица да би се аргументовано могли открити особине личности, унутрашња осећања, ментално здравље или ангажовање радника за фотографије лица. Повезивање препознавања афекта, на пример, са запошљавањем особља, или приступом осигурању или образовању, може представљати ризик од велике забринутости, како на индивидуалном тако и на друштвеном нивоу, и требало би  забранити.

Правна основа у различитим контекстима
Правни оквир применљив за обраду биометријских података путем препознавања лица требало би, поред елемената поменутих у одељку 1, да размотри и адресира:
    ► различите фазе употребе технологија за препознавање лица,
           укључујући фазе креирања базе података и разврставање;
    ► сектори у којима се ове технологије користе;
► наметљивост одређених типова технологија за препознавање лица, као што су живе или не-живе технологије за препознавање лица, уз пружање јасних смерница о њиховој законитости. 

                                                              Страна 8 ► Смернице за препознавање лица

9.	Појам „неконтролисана окружења” обухвата места која су слободно доступна појединцима, кроз која они такође могу да прођу, укључујући јавне и квази-јавне просторе као што су тржни центри, болнице или школе.
10.	Видети Смернице о вештачкој интелигенцији и заштити података, доступне на  https://rm.coe.int/2018-lignes-directrices-sur-l-intelligence-artificielle-et-la-protecti/168098e1b7.
11.	Могло би, на пример, бити одобрено за пројекат медицинског истраживања, подложан одговарајућим заштитним мерама уписано у закону.
12.	Препознавање афекта је употреба технологије која покушава да идентификује или класификује људске емоције.             

Интеграција дигиталних слика у технологије за препознавање лица
Законодавци и доносиоци одлука ће осигурати да се слике доступне у дигиталном формату не могу обрадити за издвајање биометријских шаблона13  или за њихово интегрисање у биометријске системе, без специфичне правне основе за нову обраду, када су те слике првобитно снимљене за друге сврхе (са друштвених медија, на пример).
Како издвајање биометријских шаблона из дигиталних слика укључује обраду осетљивих података, неопходно је обезбедити могућу правну основу која се разматра у наставку, а која варира у зависности од различитих сектора и употребе.
Конкретно, коришћење дигиталних слика које су постављене на интернет, укључујући друштвене мреже или веб-странице за управљање фотографијама на мрежи, или које су снимљене камерама за видео надзор, не може се сматрати законитим искључиво на основу тога што  ти лични подаци очигледно су постали доступни од стране субјекта.  
Законодавци и доносиоци одлука треба да осигурају да се постојеће базе података дигиталних слика које су првобитно коришћене у друге сврхе могу користити само за издвајање биометријских шаблона и њихово интегрисање у биометријске системе када је то неопходно за превладавање легитимних циљева, предвиђених законом и стриктно неопходно и сразмерно ове сврхе (на пример, за спровођење закона или медицинске сврхе).

13.	 Биометријски шаблон је дигитални приказ јединствених карактеристика које су издвојене из биометријског узорка и сачуван у биометријској бази података 

                                                         Смернице за законодавце и доносиоце одлука ► Страна 9

Употреба технологија за препознавање лица у јавном сектору
Сагласност, по правилу, не би требало да буде употребљен као правни основ за препознавање лица које врше јавни органи с обзиром на неравнотежу овлашћења између субјеката података и ових органа. Из истог разлога, сагласност, по правилу, не би требало да буде употребљен као правни основ за препознавање лица које обављају приватна лица овлашћена за обављање послова сличних пословима јавних органа.
   Законитост употребе технологија за препознавање лица требало би да
   се заснива на сврси биометријске обраде обезбеђене законом и
   неопходним заштитним мјерама које допуњују Конвенцију 108+   
                                                   
Законодавци и доносиоци одлука морају да утврде специфична правила за биометријску обраду коришћењем технологија за препознавање лица у сврхе спровођења закона. Ова правила ће осигурати да таква употреба мора бити стриктно неопходна и пропорционална овим сврхама и прописати неопходне мере заштите које треба обезбедити.

Органи за спровођење закона
Обрада биометријских података коришћењем технологија препознавања лица у сврхе идентификације у контролисаном 14 или неконтролисаном окружењу, требало би да буде ограничена, генерално, за сврхе спровођења закона. То треба да спроводе искључиво надлежни органи у области безбедности.
Закони могу обезбедити различите тестове неопходности и пропорционалности у зависности од тога да ли је сврха верификација или идентификација, узимајући у обзир потенцијалне ризике по основна права и све док се слике појединаца законито прикупљају.
У сврху идентификације, мора се поштовати строга неопходност и пропорционалност како у постављању базе података (листе за праћење), тако и у примени (живих) технологија за препознавање лица у неконтролисаном окружењу.

14.	Појам „контролисане средине“ покрива случајеве у којима се биометријски системи могу користити само уз учешће особе.
     Страна 10 ► Смернице ѕа препознавања лица
Закони треба да обезбеде јасне параметре и критеријуме којих органи за спровођење закона треба да се придржавају када креирају базу података (листова за праћење) за специфичне, легитимне и експлицитне сврхе спровођења закона (на пример, сумња у тешка кривична дела или ризик по јавну безбедност).
Узимајући у обзир наметљивост ових технологија, у фази примене технологија за препознавање лица уживо у неконтролисаним окружењима, закон ће обезбедити да органи за спровођење закона покажу да различити фактори, укључујући место и време примене ових технологија, оправдавају строгу неопходност и пропорционалност употребе.

 Други државни органи

Законодавци и доносиоци одлука постављају специфична правила за биометријску обраду коришћењем технологија за препознавање лица за друге намене од значајног јавног интереса од стране државних органа који се не баве спровођењем закона.       

Закони могу обезбедити различите тестове неопходности и пропорционалности у зависности од тога да ли је сврха верификација или идентификација, узимајући у обзир потенцијалне ризике по основна права и све док се слике појединаца законито прикупљају.

Узимајући у обзир потенцијалну наметљивост ових технологија, законодавци и доносиоци одлука морају да обезбеде да експлицитна и прецизна правна основа обезбеди неопходне мере заштите за обраду биометријских података. Таква правна основа ће укључивати строгу неопходност и пропорционалност њихове употребе и узимаће у обзир рањивост субјеката података и природу окружења у којем се ове технологије користе у сврхе верификације.

На пример, осигурање безбедности у контролисаном или неконтролисаном окружењу, укључујући школе или друге јавне зграде, по правилу не би требало сматрати стриктно неопходним и пропорционалним тамо где постоје алтернативни, мање наметљиви механизми.

                                                                 Смернице за законодоваце и доносиоце одлука ► Страна 11

Употреба технологија за препознавање лица у приватном сектору
Употреба технологија за препознавање лица од стране приватних субјеката, осим приватних субјеката овлашћених за обављање послова сличних пословима јавних органа, према члану 5 Конвенције 108+, захтева, изричиту, специфичну, слободну и информисану сагласност и пристанак субјеката чији биометријски подаци се обрађују.
                                                            
Узимајући у обзир захтев за такву сагласност субјеката података, употреба технологија за препознавање лица може се одвијати само у контролисаним окружењима у сврхе верификације, аутентификације или категоризације15.      
                                                                      
У зависности од сврхе, посебна пажња се мора посветити квалитету експлицитне сагласности субјекта података када она представља правни основ за обраду.    
      
Да би се осигурало да је пристанак дат својевољно, субјектима података треба понудити алтернативна решења за коришћење технологија за препознавање лица (на пример, коришћење лозинке или идентификационог беџа) које су једноставне за коришћење. Ако се та алтернатива, технологији препознавања лица чини предугачком или компликованом у поређењу, избор се не може сматрати правим.
Ако је сагласност дата за одређену сврху, лични подаци не би требало да се обрађују на начин који није у складу са том сврхом. Слично томе, у случају откривања података трећој страни, такво откривање такође треба да буде предмет посебне сагласности.
Приватна лица не смеју да примењују технологије за препознавање лица у неконтролисаним окружењима као што су тржни центри, посебно да идентификују особе од интереса, у маркетиншке сврхе или у сврхе приватне безбедности.
Пролазак кроз окружење где се користе технологије препознавања лица не може се сматрати експлицитним пристанком.

15.Биометријска категоризација значи „процес утврђивања да ли биометријски подаци појединца припадају групи са неким унапред дефинисаним карактеристикама како би се предузела одређена радња“.

Страна 12 ► Смернице за препознавање лица

 Неопходно укључивање надзорних органа

У складу са чланом 15. став 3. Конвенције 108+, надзорни органи ће се консултовати о предлозима за све законске или административне мере које подразумевају обраду личних података коришћењем технологија за препознавање лица. Неопходно је систематски укључити надзорне органе и, посебно, консултовати их о свим могућим експериментима или предвиђеном распоређивању.                                                                             
Ови органи ће се стога консултовати систематски и пре било каквих предвиђених пројеката. Слично томе, требало би да имају приступ проценама утицаја, као и свим ревизијама, извештајима и анализама припремљеним у контексту таквих експеримената или пројеката.
Законодавци и доносиоци одлука треба да обезбеде ефикасну сарадњу између различитих надзорних органа надлежних за надзор различитих аспеката обраде података ако су други органи надлежни за контролу усклађености таквих активности обраде са законом.

Сертификација

Законодавци и доносиоци одлука треба да користе различите механизме како би осигурали одговорност програмера, произвођача, добављача услуга или ентитета који користе ове технологије.
Успостављање независног и квалификованог механизма сертификације за препознавање лица и заштиту података како би се демонстрирала потпуна усклађеност извршених операција обраде било би суштински елемент у изградњи поверења корисника.
Таква сертификација би се могла применити према области примене вештачке интелигенције коју користи технологија препознавања лица: један тип сертификације за категоризацију структура (дизајн алгоритма, интеграција алгоритма, итд.) и други за категоризацију алгоритама  (препознавање рачунара, интелигентна претрага итд.).

                                                 Смернице за законодавце и доносиоце одлука ► Страна 13

Подизање свести

Свест субјеката података и разумевање опште јавности о технологијама за препознавање лица и њиховом утицају на основна права треба активно подржавати кроз приступачне и образовне активности.                                                 
Идеја је да се омогући приступ једноставним концептима који могу упозорити субјекте података пре него што одлуче да користе технологију препознавања лица, како би им помогли да схвате шта значи користити осетљиве податке као што су биометријски подаци, како функционише препознавање лица и да их упозоре на потенцијалне опасности , посебно у случају злоупотребе.                                            
Законодавци и доносиоци одлука треба да олакшају учешће јавности у развоју и употреби ових технологија и обезбеђивању адекватних заштитних мера за заштиту основних права која долазе у питању при коришћењу технологија за препознавање лица.

Смернице за програмере, произвођаче и пружаоце услуга

Овај одељак смерница посебно покрива питања у вези са развојним и производним фазама технологија за препознавање лица.Где програмери, произвођачи и пружаоци услуга обрађују биометријских података за сопствене потребе у фази развоја, они ће даље бити обухваћени одељком III смерница о субјектима који користе такву технологију.

Квалитет података и алгоритама

Репрезентативност коришћених података

Као и други применљиви правни инструменти, члан 5. Конвенције 108+ обезбеђује захтев за тачност података. Стога, програмери или произвођачи технологија за препознавање лица, као и ентитети који користе такве технологије, треба да предузму кораке да осигурају да су подаци о препознавању лица тачни. Конкретно, мораће да избегну погрешно означавање, чиме ће у довољној мери тестирати своје системе и идентификовати и елиминисати разлике у тачности, посебно у погледу демографских варијација у боји коже, старости и полу, и на тај начин избећи ненамерну дискриминацију.
Штавише, да би се обезбедио и квалитет података и ефикасност коришћених алгоритама, алгоритми ће морати да се развијају коришћењем синтетичких скупова података заснованих на фотографијама довољно разноврсних мушкараца и жена, различитих боја коже, различитих морфологија, свих узраста и снимљених из различитих углова камере. Треба обезбедити резервне процедуре у случају квара система ако физичке карактеристике не одговарају техничким стандардима.

► Страна 15
Биометријски подаци који би неизбежно открили друге осетљиве податке, као што су информације о врсти болести или физичком инвалидитету, подлежу одговарајућим додатним мерама заштите.

Трајање података
Систем за препознавање лица захтева периодично обнављање података (фотографије лица које треба препознати) како би се побољшао коришћени алгоритам.

Сваки алгоритам има проценат поузданости препознавања, како током развоја, тако и приликом употребе. Због тога је важно дати датум и забележити овај проценат да бисмо пратили његову еволуцију. Ако се његова поузданост погорша, биће потребно обновити фотографије које се користе за обуку система и стога набавити новије. Ово ће такође заштитити од последица промена облика лица (због старења, додатака – пирсинга– или других модификација).

Ови процентуални записи о поузданости могу бити лако доступни појединцима или заинтересованим купцима или ентитетима који користе технологије за препознавање лица у облику контролне табле, на пример, како би се олакшао њихов избор у набавци и примени одређене технологије.

Поузданост алата који се користе

Поузданост алата који се користе зависи од ефикасности алгоритма. Ова ефикасност се ослања на различите факторе, као што су лажни позитивни, лажни негативи, перформансе у различитим светлима, поузданост када су лица окренута од камере или утицај покривача за лице.

С обзиром да употреба система за препознавање лица може довести до веома значајних штетних последица по појединца, треба обезбедити највиши могући ниво поузданости.

Страна 16 ► Смернице за препознавање лица

Свесност

Компаније које развијају и продају технологије за препознавање лица треба да предузму разумне кораке – као што су давање препорука и обезбеђење савета – да помогну субјектима који користе њихову технологију да обезбеде транспарентност и поштовање приватности (пружајући им избор језика који могу да користе за своју приватност   или препоруком јасних, лако разумљивих знакова који указују на то да се технологија препознавања лица примењује у одређеном простору).

Одговорност

Компаније које развијају и продају технологије за препознавање лица треба да усвоје специфичне мере како би осигурале усклађеност са принципима заштите података, као што су:

► интегрисање заштите података у дизајн и архитектуру производа  за препознавање и услуга, као и у интерне системе информационих технологија, и интегрисање употребе наменских алата укључујући аутоматско брисање необрађених података након екстракције биометријских шаблона;
► пружање одређеног нивоа флексибилности у дизајну ових технологија за прилагођавање техничких мера заштите према принципима ограничења намене, минимизације података и ограничења трајања складиштења података;
► имплементирање процеса интерне ревизије осмишљеног да идентификује и ублажи потенцијални утицај на права и основне слободе пре него што технологије за препознавање лица постану доступне;
► интегрисање приступа заштити података у своје организационе праксе, укључујући додељивање наменског особља, пружање обуке запосленима о поштовању приватности и спровођење процена утицаја на заштиту података током развоја или модификације производа и услуга за препознавање лица.

Смернице за програмере, произвођаче и пружаоце услуга ► Страна 17 
Смернице за субјекте који користе технологије за препознавање  

Субјекти16 ће се придржавати свих важећих принципа и одредби о заштити података док обрађују биометријске податке у својој употреби технологија за препознавање лица. Субјекти који користе технологије препознавања лица морају бити у стању да покажу да је ова употреба стриктно неопходна и пропорционална у специфичном контексту њихове употребе и да се не меша у права субјеката података.
Ентитети се могу ослонити на изузетке предвиђене важећим законодавством у складу са чланом 11. Конвенције 108+ (у којој се наводи да ће сваки изузетак бити предвиђен законом, тежити одређеном легитимном циљу, поштовати суштину основних права и слобода и представљају неопходну и сразмерну меру у демократском друштву).
Субјекти који користе технологије препознавања лица морају да обезбеде да добровољно коришћење технологије неће имати утицаја на појединце који случајно дођу у контакт са њом.

Легитимност обраде података и квалитет 

Субјекти ће се ослањати на различите правне основе у складу са својим секторима и сврхама употребе технологија за препознавање лица поменутих у одељку I.

Транспарентност и правичност
Како се технологије препознавања лица могу користити без сарадње субјеката података или њихове намере, транспарентност и правичност обраде су од највеће важности и субјекти који користе такве технологије мораће да их прописно размотре.

16.	   У овом одељку смерница, термин „ентитет“ обухвата контролоре података и, где је применљиво, обрађиваче података, како у јавном тако иу приватном сектору 

► Страна 18

Ентитети ће морати да доставе све потребне информације о обради како је детаљно наведено у члану 8 Конвенције 108+.
Фактори који ће одредити да ли је транспарентност осигурана укључују, на пример, информације дате појединцима, контекст прикупљања, разумна очекивања о томе како ће се подаци користити и да ли је препознавање лица само карактеристика производа или услуге односно саставни део саме службе. Појединци такође треба да буду информисани о томе како ће прикупљање, коришћење или дељење података о препознавању лица вероватно утицати на њих, посебно када се ти подаци односе на особе у рањивим ситуацијама. Достављене информације ће такође навести на која права и правне лекове субјекти података имају право.
Политика приватности о препознавању лица или информативни материјал у вези са технологијама треба да укључује, поред информација предвиђених чланом 8. Конвенције 108+, следеће: 17

► да ли и у којој мери се подаци о препознавању лица могу пренети трећим лицима (и, где је то случај, информације о идентитету уговорних партнера треће стране који примају податке у току пружања производа или услуге);
► задржавање, брисање или де-идентификација података о препознавању лица;
► контакт тачке које су доступне појединцима да постављају питања о прикупљању, коришћењу и размени података о препознавању лица;
► када се праксе прикупљања, коришћења и дељења значајно промене, субјекти треба да ажурирају своју политику приватности или да објаве ове промене у светлу контекста промене и њеног утицаја на појединце.

17.	 По овом питању, погледајте препоруке Форума за будућност приватности „Принципи приватности за технологију препознавања лица у комерцијалним апликацијама“, доступне на https:// fpf.org/2018/09/20/fpf-releases-understanding-facial-detection-characterization-and-recognition-technologies-and-privacy-principles-for-facial-recognition-technology-in-commercial-applications/.

                                                                       

 Страна 19 ► Смернице за препознавање лица 19   

У случају да органи за спровођење закона креирају базе података у сврху идентификације или верификације, обавеза транспарентности може бити пропорционално ограничена како не би штетила сврхе спровођења закона, у складу са чланом 11. Конвенције 108+ и подложно њеним захтевима. .
Када се технологије препознавања лица уживо примењују у неконтролисаном окружењу, органи за спровођење закона могу заузети слојевит приступ пружању потребних информација субјектима података који пролазе кроз неконтролисано окружење.
Први слој пружања информација ће садржати читљиве и разумљиве информације о сврси обраде, органу који користи технологију, трајању обраде и дотичном периметру, а биће укључени у близини места где су ове технологије су распоређени.
Други ниво пружања информација ће садржати све неопходне информације које се захтевају у складу са чланом 8. Конвенције 108+, које ће бити приказане на улазним тачкама на местима распоређивања.
Прикривена употреба технологија за препознавање лица уживо, од стране органа за спровођење закона могла би бити могућа највише ако је то строго неопходно и пропорционално како би се спречио непосредан и значајан ризик по јавну безбедност који би требало да буде документован пре прикривене употребе.

Ограничење сврхе, минимизација података и ограничено трајање складиштења
Лични подаци који се обрађују прикупљају се у експлицитне, одређене и легитимне сврхе и неће се обрађивати на начин који није у складу са тим сврхама, у складу са чланом 5. став 4. Конвенције 108+.
Штавише, пре било какве накнадне обраде, ентитети ће морати да размотре да ли су сврхе нове обраде компатибилне са првобитно дефинисаним сврхама. Ако то није случај, нова обрада ће захтевати посебну правну основу.
Ентитети морају поштовати принцип минимизације података, који захтева да се обрађују само неопходне информације, а не све информације доступне ентитетима.

Смернице за субјекте који користе технологије препознавања лица ► Страна 20
Ентитети такође морају да одреде период чувања, који не може да премаши оно што је неопходно за конкретну сврху обраде и да обезбеде брисање биометријских шаблона када се та сврха постигне. Приликом одређивања периода чувања, узима се у обзир биометријска природа личних података.
У примени технологија за препознавање лица уживо, ентитети морају даље да обезбеде да се различити периоди ограничења складиштења примењују на различите фазе обраде:

► ако нема подударања са биометријским шаблонима, биометријски шаблон појединаца који пролазе кроз неконтролисано окружење не може се задржати и мора се аутоматски избрисати;
► ако постоји подударање, биометријски шаблони могу да се чувају строго ограничено време предвиђено законом, уз неопходне мере заштите; извештаји о подударањима, укључујући личне податке, такође могу да се чувају ограничено време;
► у сваком случају, листа за праћење и биометријски шаблони морају бити избрисани када се постигне сврха за коју су примењене технологије препознавања лица уживо.

Прецизност
Ентитети морају осигурати да су биометријски шаблони и дигиталне слике тачни и ажурирани. На пример, проверава се квалитет слика и биометријских шаблона уметнутих у листе праћења како би се спречила потенцијална лажна подударања, јер слике ниског квалитета могу изазвати повећање броја грешака. Ово је директно повезано са изворима слика састављених на листи за праћење, које захтевају стриктно поштовање принципа заштите података, као што је принцип ограничења сврхе.
У случају лажних подударања, ентитети ће предузети све разумне кораке да исправе будуће појаве и осигурају тачност дигиталних слика и биометријских шаблона

Страна 21 ► Смернице за препознавање лица

Безбедност података

Сваки пропуст у безбедности података може имати посебно тешке последице за субјекте података, јер се неовлашћено откривање тако осетљивих података не може исправити.
Снажне мере безбедности, како на техничком тако и на организационом нивоу, стога, треба применити како би се заштитили подаци о препознавању лица и скупови слика од губитка и неовлашћеног приступа или коришћења података током свих фаза обраде, било да се ради о прикупљању, преносу или складиштењу.
Ентитети ће предузети мере за спречавање напада специфичних за технологију, укључујући нападе на презентацију и нападе на преобликовање.
О сваком кршењу безбедности података које може озбиљно да угрози права и основне слободе субјеката података, мора да се обавести надзорни орган и, где је то потребно, и субјекат података.
Мере безбедности треба да се развијају током времена и као одговор на променљиве претње и идентификоване рањивости.  Они такође треба да буду пропорционални осетљивости података, контексту у коме се користи одређена технологија препознавања лица и њеној сврси, вероватноћи наношења штете појединцима и другим релевантним факторима.
Мере безбедности треба да се развијају током времена и као одговор на променљиве претње и идентификоване рањивости. Они такође треба да буду пропорционални осетљивости података, контексту у коме се користи одређена технологија препознавања лица и њеној сврси, вероватноћи наношења штете појединцима и другим релевантним факторима.
Строге праксе чувања и одлагања података за препознавање лица, засноване на сигурним процедурама, са најкраћим могућим периодима чувања, такође доприносе смањењу изложености безбедности.

Смернице за субјекте који користе технологије за препознавање лица ► Страна 22

 Одговорност

Субјекти ће предузети све одговарајуће мере да испуне своје обавезе и да буду у стању да покажу да је обрада података под њиховом контролом у складу са тим обавезама, као што је предвиђено чланом 10. Конвенције 108+.
Субјекти који користе технологије препознавања лица морају узети у обзир следеће организационе мере:

► имплементација транспарентних политика, процедура и пракси како би се осигурало да заштита права субјеката података подупире њихову употребу технологија за препознавање лица;
► објављивање извештаја о транспарентности о специфичној употреби технологија за препознавање лица;
► успостављање и извођење програма обуке и процедура ревизије за оне који су задужени за обраду података о препознавању лица;
► успостављање интерних комисија за процену и одобравање сваке обраде која укључује податке о препознавању лица;
► уговорно проширење примењивих захтева пружаоцима услуга треће стране, пословне партнере или друге субјекте који користе технологију препознавања лица (и ускраћивање приступа трећим лицима која их не би поштовала);
► у јавном сектору: ограничења претходног оцењивања у поступцима јавних набавки који укључују добављаче алата за препознавање лица, процена минималног нивоа учинка у смислу тачности, посебно када су у питању сврхе спровођења закона.
Субјекти ће предузети неопходне техничке мере како би осигурали квалитет биометријских података пратећи међународно договорене техничке стандарде, у зависности од контекста у којем се користе.
Субјекти који користе технологије препознавања лица треба да обезбеде да људски оператери наставе да играју одлучујућу улогу у акцијама предузетим на основу резултата ових технологија. Субјекти који користе ове технологије треба да предузму организационе мере за надгледање људских оператера који доносе одлуке које могу имати значајан утицај на појединце.

Стране 23 ► Смернице за препознавање лица

Процена утицаја на заштиту података 
Субјекти који користе технологије за препознавање лица морају да изврше процену утицаја пре обраде, пошто употреба ових технологија укључује обраду биометријских података и представља висок ризик за основна права субјеката података.
Приликом израде процене утицаја субјекти ће не само препознати ризике који произилазе из потенцијалне обраде, већ ће размотрити и неопходне мере за ублажавање ових ризика предузимањем неопходних техничких и организационих мера. У овој процени, они ће, између осталог, објаснити:
► законитост употребе ових технологија;
► која су основна права у питању у биометријској обради;
► рањивост субјеката података;
► како се ови ризици могу ефикасно ублажити.
Конкретно, док разматрају примену технологија за препознавање лица у неконтролисаним окружењима, органи за спровођење закона ће морати да:
► проценити и објаснити у њиховој процени строгу неопходност и пропорционалност примене ових технологија;
► бавити се ризиком за различита основна права, укључујући права на заштиту података, приватност, слободу изражавања, слободу окупљања и слободу кретања, или забрану дискриминације, у зависности од потенцијалне употребе на различитим локацијама.
Процену утицаја могу извршити или сами субјекти, независно тело за праћење или ревизор са релевантном стручношћу како би помогао у откривању, мерењу или мапирању утицаја и ризика током времена.
Током припреме процене утицаја, субјекти морају да се ангажују са заинтересованим странама, укључујући погођене појединце, како би проценили потенцијални утицај из њихове перспективе.
Такве процене утицаја се морају спроводити у редовним интервалима.
Ако се идентификује ризик, дотични субјекти би требало да имају могућност да се обрате било ком постојећем етичком комитету и надлежним надзорним органима да испитају потенцијалне ризике.

По завршетку, процену би требало објавити како би се задобили ставови јавности о потенцијалној примени технологија за препознавање лица.

Смернице за субјекте који користе технологије за препознавање лица ► Страна 24
Заштита података дизајна
Заштиту података дизајна покрива цео ланац вредности обраде технологијама за препознавање лица. Субјекти који користе ове технологије у сврхе идентификације или верификације морају да обезбеде да су производи или услуге које користе дизајнирани за обраду биометријских података у складу са принципима ограничења намене, минимизације података и ограничења трајања складиштења, као и да интегришу све друге неопходне заштите у технологијама.
Приликом дефинисања техничких карактеристика ових технологија, субјекти ће ове принципе уградити у свој дизајн како би се осигурало да ће њихова примена подржати право на заштиту података.

 Етички оквир

Поред поштовања законских обавеза, такође је кључно дати етички оквир коришћењу ове технологије, посебно у погледу већих ризика који су својствени коришћењу технологија за препознавање лица у одређеним секторима. Ово би могло бити у облику независних саветодавних одбора за етику који би се могли консултовати пре и током дуже примене технологије, вршити ревизије и објављивати резултате свог истраживања како би се допунила или подржала одговорност ентитета. Изричито етичка разматрања могу помоћи да се успостави одговарајућа равнотежа између супротстављених интереса на доказано поштен начин. 18
Штавише, како би  се избегле злоупотребе људских права, комисије стручњака из различитих области стручности би вероватно дефинисале најтеже случајеве када се користе технологије препознавања лица.
У вези са овом темом, узбуњивачи, такође имају важну улогу, а запослени ентитета који користе ове технологије требало би да буду у могућности да имају користи од одговарајућег заштитног статуса, као што је посебно предвиђено у Препоруци ЦМ/Рец(2014)7 Комитета министара државама чланицама о заштити узбуњивача.

18.	Види Смернице о вештачкој интелигенцији и заштити података, које су доступне на https://rm.coe. int/2018-lignes-directrices-sur-l-intelligence-artificielle-et-la-protecti/168098e1b7.

Смернице за субјекте који користе технологије за препознавање лица ► Страна 25

Права субјеката података

Како се препознавање лица заснива на обради личних података, сва права предвиђена чланом 9. Конвенције 108+ су загарантована субјектима података, као што су, посебно, право на информације,
право на приступ, право на сазнање о основном резонирању, право на приговор и право на исправку.
Ова права могу бити ограничена, али само када је такво ограничење предвиђено законом, поштује суштину основних права и слобода и представља неопходну и пропорционалну меру у демократском друштву за одређене легитимне сврхе (као што је спровођење закона), према Члану 11. Конвенције 108+.
У случају ограничења права субјеката података, органи за спровођење закона морају да информишу субјекте података, између осталог о њиховом праву на подношење жалбе надзорним органима и њиховом општем праву на правно решење.
У случају лажних подударања, субјекти података могу захтевати исправку како би избегли даља лажна подударања.
Када је употреба технологија за препознавање лица намењена да омогући доношење одлуке искључиво на основу аутоматизоване обраде која би значајно утицала на субјектуа података, касније у суштини остварује право да се таква обрада не изврши без узимања у обзир његових или њених ставова. 
У примени технологија за препознавање лица уживо, ако људски оператери делују искључиво на основу резултата које обезбеђују ове технологије, ово се може сматрати искључиво аутоматизованим доношењем одлука које би могле значајно утицати на субјекта података због последица могућих лажних подударања. Субјекат података стога може захтевати, у складу са чланом 9 став 1.а, Конвенције 108+, да се његови ставови узму у обзир.

► Страна 26

Препознавање лица је брзо еволуирало од технолошке новине до незаменљиву реалност нашег свакодневног живота. Технологије за препознавање лица брзо напредују, а алгоритми постају све моћнији. Њихова употреба је разнолика и бројна, а неке могу озбиљно нарушити права субјеката података, посебно што је препознавање лица биометријска технологија. Да би спречиле таква кршења, стране Конвенције за заштиту појединаца у погледу аутоматске обраде личних података ће обезбедити да развој и употреба препознавања лица поштују право на приватност и заштиту личних података, чиме се јачају људска права и основне слободе.
Ове смернице пружају скуп референтних мера које Владе, програмери система за препознавање лица, произвођачи, пружаоци услуга и корисничке организације треба да примењују како би осигурали да ова технологија не утиче негативно на људско достојанство, људска права.
PREMS 020221

www.coe.int/dataprotection

ЕНГ

www.coe.int

Савет Европе је водећа континентална организација за људска права на континенту. Састоји се од 47 држава чланица, укључујући све чланице Европске уније. Све државе чланице Савета Европе потписале су Европску конвенцију о људским правима, уговор осмишљен да заштити људска права, демократију и владавину закона. Европски суд за људска права надгледа имплементацију Конвенције у државама чланицама.